Gud vil straffe deg, Jelly Roll. Du skremte livet av meg.
Det er ikke lurt å bo alene, Tom. Du ser nifse skygger.
Røde skygger.
Gud vil brenne de hedningene i Helvete.
Jeg ser dem nå og da, når de sleper dyra og knyttene sine gjennom dalen.
Og jeg tenker: Så mye bortkastet forjettet land.
Se her. De små flaggene, det er oss. Og alt dette tomme, det er dem.
-Er det rimelig? -Det er indianernes land.
De spanske conquistadorene drepte tolv hedninger hver fredag-
-til minne om de tolv apostlene. Den tradisjonen burde holdes i hevd.
Hundrevis av gode kristne venter på land, og betaler for det.
Ikke alle er så gode kristne som deg, Tom.
Nå til dags må du ha gyldig grunn for å drepe indianere.
Som major Cabot hadde, da han fant de forgiftede brønnene.
Vi vet at majoren bidro til forgiftningen...
...men han fant mye indianerperler der, ikke sant?
Hvorfor finner ikke vi noen unnskyldning?
Vi kler oss ut som hedninger og dreper en hvit einstøing.
Du har visst snakket med major Cabot.
Nei, det har jeg ikke. Hvordan det?
Du sier akkurat det samme som han sier.
Det er fordi vi tenker praktisk. Vi er nybyggere.
Nei, det er fordi dere er to alen av samme stykke.
Dere har begge geni for ondskap.
Gode gamle Cabot...
Si meg, har dere bestemt dere for hvem dere skal skalpere ennå?
MITT NAVN ER FORTSATT NOBODY
Frank, gi mannen en kopp kaffe!
For en kropp!
Hold opp! Du skader loppene!
Du danser som en hane!
Det er bra å smøre løpet, men du burde file av siktet også.
Hvorfor det?
Fordi her i byen får fremmede før eller siden revolveren opp i...
-Og det skal jo helst ikke skrape. -Thanks.
-Takk for hva? -Jeg heter det. Joe Thanks.
Jeg er imponert. Det er jeg virkelig.
-Jeg kjenner deg godt. -Jaså, så det gjør du.
Du er landsbyidioten. Det er alltid en sånn som hilser meg velkommen.
Det hadde du ikke våget å si hvis jeg var bevæpnet.
-Jeg ser etter en som skyter kjapt. -Hvor kjapt?
Han skyter ikke først, men hvis noen skyter, blir han ikke nr. 2.
Du høres nokså kravstor ut.
Men du kunne prøvd Doc Foster.
Doc, en eller annen dag blir du nødt til å reise deg fra bordet-
-og gå ut å se hva som foregår.
Det skjer aldri noe. Byen er en eneste lang søndag ettermiddag.
-Fem. -Ditto her.
Jeg er med.
Pass.
-Fem dollar. -Pass.
Ti dollar.
Pass på. Den er veldig varm.
Sist jeg så kona, var hun ni måneder på vei. La meg gå, Doc.
Jeg venter på noen.
Noen har visst kommet.
-Han er ikke noen. -Egentlig ingen.
-Beklager, Doc. -Hvorfor det? Fortsett.
-Null. -Hele runden.
-Bra... -Ja.
-To. -Tre.
Ett.
-Pass. -Ti for å holde spillet i gang.
-Ti. -Høyner med hundre.
Hva skjer når en spiller har fire like kort?
-Da skjer det at jeg er ute. -Ditto her.
Fire ess på samme hånd. Det har jeg aldri sett før.
Selv ikke når jeg juksa...
Prøv denne, Doc. Colt Navy 86.
Alle disse rare folkene er samlet for å se en duell.
-Hva for en duell? -Du vet hvordan det er i Vesten.
To menn forlater saloonen og står ansikt til ansikt.
Den ene skrever som regel litt ut,-
-og byens borgere blir redde og trekker litt unna.
Så er det en som spiller en sørgemarsj på et signalhorn.
Og så ingenting. Ikke en lyd.
Bare en ulende vind fra ørkenen.
Nå skal du høre slutten.
Om litt er du den dødeste mannen som noen gang har levd.
-Ut. Min tid er kostbar. -Ja, du venter jo på noen.
Hei, alle sammen. Kom igjen. De skal duellere!
Doc Foster og den nye fyren. Kom igjen!
Bare si fra, Doc.
-Er det din hest, Doc? -Hold opp med de narrestrekene.
Flott dyr.
Slutt å klovne.
Det er visst ingen som passer deg.
-Det stakkars kreet var tørst. -Det neste skuddet er til deg.
Hører du?
Unnskyld, Doc. Bare skyt når du har lyst.
Nei, Doc.
Likte dere forestillingen? Fint. Det gleder meg.
-Legg et bidrag i hatten. -Det lyder rimelig.
Gi en skilling til verdens raskeste skytter, folkens.
Vær så god, folkens.
Selv vinden holder med oss.
Pass på.
Takk. Mange takk.
Dette var en farlig forestilling. I hvert fall for Doc Foster.
Bare gi det dere kan unnvære. Det gleder meg umåtelig.
Hei! Det kommer folk! Det er kavaleriets diligence!
Sett hestene i stallen og gi dem vann.
Når de er uthvilt trenger de for.
Ville Vesten.
Unnskyld mottakelsen. Vi venter på gledespiker. Karene tok feil.
Feilen var å velge deg til sheriff. Ser du ikke at jeg er oberst?
Til opplysning er vi på vei til Fort Cristobal.
Major Cabot kunne godt sendt noen for å møte meg.
Doc, det er best du plukker den opp.
Doc, hvorfor drar du ikke bare hjem?
-Du var heldig. Jeg har noe å gjøre. -Det har jeg også.
Kom inn.
-Hun var bare et barn. Hører du? -Hvem?
Min søster! Du voldtok henne. Du lovte å gifte deg med henne!
Hjelp!
Rop så alle kan høre deg. Du får din bekomst for øynene på alle.
-Hjelp! -Du voldtok min eneste søster!
-Mannen er gal. -Du knuste hennes hjerte!
Han er ikke gal. Han er en idiot.
Skjegget... Skjegget!
-Det er nøkkelen til alt. -Hvilken nøkkel?
-Nøkkelen til den perfekte planen. -Denne saken raker ikke deg.
Takk for forslaget, men dette raker ikke deg.
Gå hjem og oppfør deg pent.
Hold opp. Au, pungen!
Fascinerende. Jeg har aldri sett en så dyp livslinje.
Det er et arr. Jeg avvæpnet en mann ved å gripe knivbladet.
Brudd på livslinjen. Døden ligger på lur, forkledd som indianer.
-Du når aldri frem til major Cabot. -Du er også gal.
Jeg har en venn med rødt skjegg. Den er falsk, men det syns ikke.
Vi kan sende ham i din uniform. Men ikke dra til fortet selv.
For da blir du drept.
Løytnant! Soldater!
-Fortsett. Noen forfølger meg. -Er du en banditt?
Stans!
Du likner ikke de ettersøkte på plakatene.
Gjør de dere stygge med vilje for å skremme folk flest?
De prøver å vise ondskapen inni oss.
Stans!
Kyss meg. Far vil sende meg hjem til Washington.
Jeg har aldri kysset en banditt før. Kyss meg, ellers skriker jeg!
Javisst.
Det var en galning på rommet mitt og en annen som dro meg i skjegget!
-Det er en mann i sengen hennes! -Er det en mann i sengen hennes?
-Hvor? -Her!
Å, Gud...
Gud, frels meg denne ene gangen, så lover jeg å aldri gjøre det mer.
Der er han!
Forsvinn! La meg være. Stikk av!
De stakkars små hønsene mine!
La meg være. De stakkars hønsene mine!
Er du prest eller hønsetyv? Jævla beist. Stikk av!
-Holder katolikker høns i kirken? -Vi har fanget feil mann.
Dere får svi for dette. Gud vil forbanne dere!
-Neppe. Vi arbeider for ham. -Tyver. Hønsetyver! Stakkars høns.
Kom, la oss finne han som er tyven.
-Hva er dette for et sted? -Her hører du mange bønner.
Stig ombord, folkens. Kom an.
Det er pene piker, alle sammen!
-Hvor skal du? -Snakke med mor i huset.
Vent her og oppfør deg pent.
Kom igjen, folkens. Det er plass i sovevognen.
200.
Det er ekte sølv, og velsignet av en prest.
Før i tiden skar man hånden av kirkerøvere. 200 inklusive posen.
Ta toget til paradis! Da er pengene brukt godt!
Prøver du for en gangs skyld å ta meg i ræva?
-Lucy? -200. Mitt siste bud.
Lucy? Lucy, kom tilbake!
Det er en ordre!
Stig på, folkens. Pikene er varme og villige!
-Morn. Jeg har lett etter deg. -Venner for evig, og vi ses.
Kom, la oss få tømt salen.
Kom igjen.
Vent, Bill. Det er så lenge siden jeg har sett ham.
-Vi fikk knapt sagt god dag. -En runde til, så blir du med barn.
-Er det så ille? -Ikke ert ham. Han blir sjalu.
Jeg har viktigere ting fore. Jeg dro dette loppereiret opp av grøfta.
Jeg stelte og pleide henne og ga henne et liv i luksus.
Jeg fulgte hennes minste vink. Hun har vært en dyr fornøyelse.
Vil du ha henne, så gi et bud.
Det går ikke.
-Hun er uvurderlig. -Gi et bud, Joe. Vær så snill.
Ikke bli overrasket, og ikke trekk feil slutninger.
Jeg er bare her i rettferdighetens tjeneste.
Der er han. Han du ser etter.
-Du er ham. -Nå har du blitt tyster også.
Gud har berørt din sjel. Ikke sant, min sønn?
Innrøm det, Bill. Du er blitt berørt.
Er det oppi her, min sønn?
Se nøye etter, fader.
Hvorfor lot jeg deg ikke dø i ørkenen?
-Fordi du aldri forråder en venn. -Det er her alt sammen.
-Takket være Gud. -Takket være Joe.
Mannen som står foran dere var allerede vekk-
-da han som Paulus ved Damaskus ble rammet av himmelsk lys.
Tynget av skyld vendte han tilbake, hjertet tungt av fortvilelse-
-over sitt fruktesløse liv i synd og skam.
-Hvem snakker han om? -Deg.
Og takket være denne kristne sjel hørte vi om hans edle gest.
-Bare min plikt som kirkens sønn. -Svinepels!
Når den fortapte vender hjem, jubler Himmelens hærskarer.
Hold opp. Dette er et redelig hus. Vi gjør ikke narr av kirken.
Joe!
-Hvor faen skal vi hen? -Tell videre.
Hvor langt kom jeg? 315, 320...
325 dollar i veldedighet!
-Den gamle rakkelet tilbød meg 200. -Der ser du. Ærlighet varer lengst.
Du er rikere, og du er blitt kysset av en prest.
Hvorfor skal du alltid gjøre deg selv verre enn du er?
Ja, spirrevippen kaster jo aldri opp.
Ikke i hatten sin. Han gjør det på ordentlig vis. På toalettet.
Der tar du feil. Hvis du ikke rekte rundt på gata så mye-
-og heller gikk på toalettet, hadde du møtt Joe først.
Jeg hadde en underlig drøm. En solstråle streifer de høyeste fjell-
-så de ligger badet i blod. Toppene kaster skygger i den bunnløse dalen.
På den klare, blå himmelen svever en hauk vidt og fritt...
-Den ulende vinden? -Nei, vinger som kløver luften.
-Hva er det? -Det er hestehover.
Og bak klippene dukker den legendariske hvite rytteren opp.
Han er den gamle herskeren. En død konge griper etter en mann på flukt.
Silhuetten står mørk mot solens røde skive-
-omkranset av en glorie, besatt med ørnefjær som solstråler.
-Faren din. Han leter etter deg. -Far hadde ingen fjær.
Jeg er hvit. Ansiktet mitt er brunt, men bare se fargen på ræva mi!
Er det så galt å være indianer? Din far bar fjær, og mor var hvit.
Svart, hvit, rød... Vi er alle barna til noen.
Mor var så hvit at de andre horene kalte henne "Spøkelset".
Det er bare fakta. Jeg er en ensom ulv.
Vet du hvorfor de kaller meg Steam Engine?
En dag ble jeg lei av bylivet og hoppet på et tog.
Du forlot hele stammen. Mann-som-rir-på-jernhest.
-Nå har du gått over streken. -Og du er ved veis ende.
-Er dere sprø? Skal dere slåss? -Ikke jeg. Sporet slutter her.
-Hva skjer? -Hopp!
Bill!
Bill, er du skadet?
Jeg klarer meg. Hvem har bestemt at jernbanen skulle slutte her?
Kanskje de bygger en bro over dalen og bygger en by.
-Slutter sporet her? -Her slutter Jernbaneselskapet.
Vi har bare disse svillene igjen. Og hvor er Stillehavet?
-Han har rett. Hvor er det? -Hør etter!
-Jernbanen har ingen fremtid. -Hvor skal dere nå?
Vi skal finne ny jobb. selskapet har sviktet oss, og vi stikker!
Joe? Bill? Kom her. Kaffen er fortsatt varm.
Kom igjen, Bill.
Ta det rolig, Bill. Du blir bare full.
Jeg blir ikke full. Jeg blir munter.
-Kaller du det å være munter? -Indianere er tungsindige av natur.
Slapp av, Bill. En høvdingsønn må kunne beherske seg.
Hadde jeg bare en håndfull menn med litt tæl-
-skulle jeg rævkjørt dette forpulte landet her.
Ensomhet... Det er det det er. Geniets ensomhet.
Tusenvis av dollar.
Hvor mye, sa du?
Det er beløpet majoren beholdt i stedet for å gi det til indianerne.
-Var du i hæren? -Ja, som alle hvite menn.
-Hvilken grad? -Desertør.
-Hva sier du til oberst? -Fint det, for en gangs skyld.
-Hva sier du, Lucy? -Hvor får du tak i uniform?
Uniformen er på vei, men du trenger bakkenbarter.
-Som disse? -Ja. Obersten har også et par.
Men hans er ekte.
Jeg lar dem vokse. Bare gi meg litt tid.
Jeg kunne gitt deg resten av livet, uten at det hjalp.
-Indianere får ikke skjegg. -Jeg gjør, for jeg er ikke indianer!
-Hva er det? -Det kommer noen.
En vogn eller en diligence.
Jeg viser bare hva de dumme rødhudene gjør. Det gjør de ennå.
-Og det i telegrafens tidsalder. -Kommer den denne veien?
Hva vet jeg? Tror du man kan legge seg ned og høre diligencen?
-Eskorte? -Nei, den blir jaget. Fire ryttere.
-Indianere? -Nei, hestesko. Noen skyter.
Jeg vet det.
Hvordan kan du vite det hvis ikke du legger øret på bakken?
Du skyter etter en oberst med rødt skjegg.
Der ser dere. Når du ikke er indianer tar du feil. Hvor er dere?
Det er diligencen og idioten, men hvor er de fire rytterne?
Vi er her, Steam Engine.
Mortimer! Hvorfor går dere med perlekjede?
Det er moderne, Bill. Men vitner har aldri vært på moten.
Kast revolveren.
-Beklager, Bill. Du så for mye. -Hva har jeg sett?
Du så obersten.
Du så oss med perlekjede.
Har dere perlekjede? Det la jeg ikke merke til.
-Men du så oss. -Nei da!
-Hvem faen snakker du med da? -Meg selv. Det gjør jeg alltid.
Præriefolk, vet du... Jeg snakker, jeg lytter...
I håp om at en eller annen hører meg og gir meg svar.
For guds skyld, Mortimer. Husker du da vi var kompanjonger?
Jelly Roll ville hatet deg bare for å tenke tanken.
Hvorfor svarer du ikke?
-La oss få det overstått. -Nei! Det må være spøk.
Stans! Ikke skyt!
Han er broren min.
Neimen, Steam Engine. Hvor fikk du tak i en sånn søster?
La oss se litt nærmere på henne.
Vær snill pike. La teppet gå opp.
Hvis du vil redde broren din, må du dele deg i fire.
Stans! Dere rører ikke jenta mi.
Jøss, hvor mange er dere?
Andre enn dama og den ubevæpnede er det bare meg.
Men jeg deler meg gjerne i fire.
Rolig, kompis. Vi ville bare hygge oss litt med jenta da.
Hvorfor ikke, Joe? La dem hygge seg. La oss hygge oss alle sammen.
Det er det da ikke noe galt i.
Hvorfor ta sjansen, skatt? De er for mange.
Kast revolveren.
Kast den, vennen.
-Faen. Bom. -Klart det. Han beveger seg.
Du lærte å skyte på sirkus. Du kan bare treffe stående mål.
-Du er bedre med pil og bue. -Jeg var så redd!
-Fortsett, så byr jeg. -Gi et tilbud!
Å, Bill...
Du kaller ham skatt og meg bror.
Jeg får ikke bestemt meg. Jeg vet ikke hvem jeg elsker høyest.
Jeg sa det, men du ville ikke høre.
-Jeg dør... -Det er virkelig leit.
Det er ekte.
-Ikke la meg dø i uvitenhet. -Hva vil du vite, oberst?
Hvorfor drar alle meg...
...i skjegget?
-Jeg rakk ikke å si det. -Snart vet Cabot at obersten er død.
Da må vi begynne forfra.
-Han begynner å få teken. -Litt av en fart.
Han er ikke på vei til Cabot.
Han har kurs for Jelly Roll. Hvordan er han?
-Han tror på "øye for øye". -Vi fikk jo ikke alle.
-En slapp vekk. -Ja, men tre av dem er døde.
Det er måten du forteller det på.
Han skjøt dem rett mellom øynene.
Det var han som kastet revolveren til meg.
Fortere. Kom igjen!
-Og du viste frem dine hvite lår. -Jeg tvang dem ikke til å se.
Synd du ikke kan treffe et levende mål.
Jeg visste det, så jeg flyttet meg.
-Der ser du. -Jeg kan treffe seks av seks.
Men du visste ikke at Mortimer visste om deg.
-Nei. Hvilken side gikk du til? -Høyre.
Det skulle du ha gjort. Det er lett å treffe bevegelige mål.
Nå er vi bare fire som vet at oberst Pembroke er død.
Hyggelig å gjøre forretninger med en som er så forstår så fort.
-Hvor legger vi Mortimer? -Den mexikanske kirkegården.
-Vennen din er litt for smart. -Han er sammen med meg.
-Du er visst sammen med ham. -La oss vekke obersten fra de døde.
Steam engine... "Vi er ikke folk flest."
Vi er ikke folk flest, major Cabot. Vi er amerikanere.
Den vestlige prærien må sikres hvis vi skal oppnå våre høye idealer.
-Det er bra nok. -Og så skjegget.
Med riktig bukse og støvler...
...skuldre, litt polering her og der...
-Hva syns dere? -Helt fint.
Det syns jeg også.
Da er det ingen tvil. De skyter deg.
-Si det igjen, Bill. Fortsett. -Vi er ikke folk flest, major Cabot.
Det har du gjentatt hele natten. Instruksjonene!
Jeg er lei av dette klovneriet!
Du utgir deg for Pembroke, konfiskerer de $300 000, og så?
Hvis de ikke henger meg, drar jeg rett øst til møtestedet.
Hvis Cabot gir meg eskorte, stanser du diligencen, truer meg-
-og sier: "Ikke rør dere, ellers skyter jeg."
Hvis jeg ikke får eskorte, så forsvinner vi-
-og lever lykkelig til våre dagers ende på Sandwich-øyene.
Bra. Hva er du så sur for?
Det holder, Michelangelo.
Hva jeg er sur for? Tror du noen tror han er kavalerist?
-Tror du noen tror du er oberst? -Det er det jeg sier!
De slipper oss aldri inn på fortet. De spiser oss levende!
Det blir verst for dem. Avsted.
En vogn uten kusk.
Mann-som-ser-hinsides-fjellene...
...hilser Mann-som-rir-på-jernhest.
Hvem faen snakker du til? Meg? En oberst i den amerikanske hæren?
Mann-som-ser-hinsides-fjellene-
-røper ikke Mann-som-rir-på-jernhest.
Bare gnål, du. Jeg forstår ikke et ord, hvis det da er ord.
Det hellige treet visner. Men jeg har med en grein.
Vet du hva du kan gjøre med den greina?
Vis respekt. Det er Mann-som-ser-hinsides-fjellene.
Hvis jeg blir gjennomskuet av en gammel rødhud, er jeg ferdig.
-Hva faen var det? -Jernbanen på vei mot Stillehavet.
Bill, her hopper jeg av. Lykke til, oberst.
Den greina er for stor for indianeren.
Joe, gi Visne Grein en hånd.
Velkommen til Fort Cristobal, oberst. Jeg er major Cabot.
-Vi er ikke folk flest, major Cabot. -Senere, far.
Og dette er miss Pembroke, formoder jeg.
Det er hun formodentlig.
Mang en blomst rødmer usett og øder sin sødme i ørkenluften.
Skal vi gå inn?
-Hvem bygger dere galgen til? -Indianeren der.
En hestetyv. Tillat meg...
Denne veien. Jeg har klargjort fortets fineste innkvartering.
Jeg er forbløffet, major Cabot.
Jeg forventet ikke å møte en så galant herremann på disse kanter.
Utsøkt, major.
Under disse uniformene banker hjerter av gull.
Sersjant Milton likner en bjørn, men er bare et forvokst barn.
Resten av oss er bare folk flest.
Vi er ikke folk flest, major Cabot. Vi er amerikanere.
Oberst, en sigar? Jeg tror det er et merke du vil like.
-Den vestlige prærien... -Så sant.
-Far, du røyker. -Selvsagt.
Altså... Den vestlige prærien må sikres...
Det er visst skjegget som må sikres. Hvorfor tar du det ikke av?
Vær så god. Vårt fineste losji, klargjort spesielt til deg.
...og øder sin sødme i ørkenluften. Jeg skal øde din sødme, jenta mi.
Bare vent. Avsted, sersjant.
Det er over, Bill. De har deg i skjegget.
Vi avtalte at du forkledde deg som oberst, og så gjør du det.
Har du plutselig begynt å stole på meg? Stakkars Bill.
Da er det ikke moro lenger.
Nå har vi bare den tredje i gruppen å tenke på, men han er slu.
-Hva sa Jelly Roll han het? -Joe Thanks.
-Folk og navn...
-Send ut folk for å finne ham. -Hvor? Han er vrien å få tak i.
Han er her, der og overalt. Sleip som en ål. Hvor skal vi lete?
Det er ditt problem, gutten min. Bare få tak i ham.
Jeg vil ha ham på mitt kontor straks.
Hva gjør du her? Hvem er du? Hva ønsker du?
Et egg. Et så lite ett.
Lysegrønt med brune flekker. Samme farge som bisonmøkk, major.
En gribbunge med krumt nebb. Den stikker frem den rosa-grønne halsen-
-og så stortåen. Mor Gribb, som enhver annen kjærlig mor-
-kommer flyvende ned fra himmelen med et åtsel.
Unge mann, jeg vet at ørkensolen kan gå en til hodet...
Høyt oppe svever Far Gribb i sollyset.
Han vokter, så hans avkom i fred kan spise det møre, råtne kjøttet.
Plutselig ristet fjellet av et tordenskrall, klippene sprenges-
-og dødens støv stiger opp, opp, opp til himmelen...
Og Far Gribb gråter under himmelen for sin drepte make,-
-for sitt drepte avkom. Få dem til å stoppe før de dreper alt levende.
De sprenger fjell med dynamitt.
Alle dør. Fedre, mødre, de sakesløse små.
Og det er vanskelig å slappe av. Jeg sover i en hule under Red Rock.
-Få dem til å holde opp, major. -Forsvinn.
Jeg fikk høre at du beskyttet gribbene.
Jeg gir dem kjøttet fra folk som kommer og forstyrrer meg. Ut!
Stans. Ett øyeblikk.
Har du snakket med andre om ...?
Har du nevnt din bekymring for gribber til andre enn meg?
Nei, jeg dro rett hit.
Det gjorde du rett i, gutten min.
Vakt!
Cabot driver et elendig fengsel. Ikke en fyrstikk. Det er ren tortur.
Han ville øde min sødme i ørkenluften.
Sånn går det når du hører på den blåøyde spirrevippen!
Hva har det med Joe å gjøre? Det var Jelly Roll som forrådte oss.
Du har en løkke om halsen, og likevel forsvarer du ham.
Svar meg!
Jeg forsvarer ham fordi han er en venn jeg kan regne med.
Hvis du tror han kjøper deg, så glem det. Det er for sent.
Si hva du vil. Det eneste i livet jeg angrer på, det er Joe...
Samme her. 300 000 dollar!
Han har styringa. Bommer aldri. Et geni!
Hadde jeg hatt ham her, skulle jeg revet hodet av ham og spist det!
-Vær så god, men pass tennene. -Å, Joe!
-Lucy! -Jeg visste han fikk oss ut.
Tar jeg feil, eller har du også fått losji her?
Du har fullstendig rett.
Det varmer mitt hjerte. Du skulle bare visst...
Jeg begynner å like det. Vi blir klynget opp i morgen alle tre.
-Er det sant? -Indianere er pessimister.
Ser du ikke at alt går etter planen?
Det er som pool.
Ballen treffer tredje vant og slår en annen ball i hullet.
Hvor skal dere?
Ikke noe i verden kan tvinge oss til å fortsette denne møkka-jernbanen.
Å, spar på kruttet. Vi går ikke fram, men tilbake. Vi er ferdige!
Er det verd å sprenge et fjell bare for å nå Stillehavet?
Steinen er hard som metall. Jeg har aldri sett maken.
Milton, alt dette er sediment.
Jernbanefolka må være blinde. Dette her er kvarts, ren kvarts.
Skrap, og gullklumpene renner ut. Hakk, og du finner rent gull.
Som det i lenestolen. Jeg fikk det analysert.
Rent gull...
I femten år har jeg sagt det var gull her, men ingen...
Ingen trodde meg.
Det later til at vi har mistet hestene våre.
Du kan språk, sersjant. Snakk med dem.
-Jeg skal prøve. -Ikke overdriv.
Jeg vil bytte et stort beiteareal med masse vann og bison-
-for denne trøstesløse haugen sand og stein.
Og jeg er til og med villig til å underskrive en traktat.
Hva sier han?
Han vil forhandle med obersten og ikke med en drittsekk som deg.
-Da er vi ute. -Det spørs.
Spør om han har møtt obersten.
Han har aldri møtt ham. Han kjenner ham bare av navn.
Så si at den gode obersten gjerne vil gjøre en avtale med ham.
-Men oberst Pembroke... -Er vår gjest på Fort Cristobal.
Henger dere bare oss to?
Avsted.
Kom igjen. Denne veien.
Han skal nok klare seg.
Denne veien, oberst.
Se å få opp farta.
Oberst Pembroke. Mine offiserer og jeg håper-
-at du vil føle deg hjemme på Fort Cristobal.
Miss Pembroke, du er som en ørkenblomst.
-Så sjarmerende av deg. -Langt ifra.
-Du tar vel ikke blomsten min? -Blomster skal plukkes, ikke tas.
Får jeg den ære å ha deg til bords?
Husker du da vi var omringet av indianere i Black Hills?
Utslitte kavalerister, fanget på en bakketopp, omringet av indianere.
Jeg var bare løytnant dengang. Og du, oberst...
Var du major eller kaptein?
Jeg var general.
Faren din er den morsomste jeg har møtt.
Flukt var umulig. Obersten sa: "Sitt av, så dør vi side ved side."
-Det var en massakre. -Mener du at vi ble drept?
Det blir du, hvis du ikke tar deg sammen.
-I morgen snakker du med indianere. -Om de 300 000?
Bagateller.
Faren din spurte hvorfor jeg ikke fikk medalje den dagen,-
-men som sagt var gleden ved å tjene mitt land belønning nok.
Vi er ikke folk flest.
Vi er amerikanere.
-Faen! -Det er ikke gøy å spille alene.
-Jeg manglet en dame. -Gjør en knekt til en dame.
Spiller du gal, eller er du født sånn?
-Få se på dem. -Hva for noe?
Få se.
Knekt...
Dame.
-Det er lett. -Kunne jeg gjort det i poker...
Det er bare begynnelsen. Se her.
En, to, tre...
-Barnemat. -Få prøve.
Kunsten er å spille med åpne kort.
Nei, kunsten er å få opp døren.
Her er den. Du har store hull. Lukk munnen, ellers fyller jeg dem.
Jeg kan skyte deg og låsen i filler med ett skudd. Nøklene!
Venstre om!
Giv akt!
-Hvor kommer du fra? -El Paso.
-Kjenner vi hverandre? -Jeg er fra et annet sted enn deg.
-Hva for et sted? -Et sted der menn er menn, sir.
Jeg skal lære dere hva mannfolk er. Det er jobben min.
Nå slår jeg fyren, og så smiler han og sier:
"Jeg kjente ikke noe, for jeg er soldat i 5. kavaleri."
-La oss prøve. Gjorde det vondt? -Nei, sir.
-Hvorfor ikke? -Fordi jeg er soldat i 5. kavaleri.
-Gjorde det vondt? -Nei. Jeg er soldat i 5. kavaleri.
-Gjorde det vondt? -Nei. Det var hans fot, ikke min.
Stille!
Venstre om!
Til kvartermesteren! Fremad... marsj!
Hei! Du der. Stans. Stopp ham.
Jeg kjenner ham. Han er gal.
Ta ham!
Det var han som fornærmet majoren.
-Kom ned derfra. -Nei, jeg vil være fri.
-Kom ned igjen derfra. -Jeg er redd du banker meg.
Nei, jeg vil være fri. Jeg blåser i 5. kavaleri.
-Sag av stolpen. -Sersjant, hva gjør du?
Få dem til å holde opp, sersjant.
-Sersjant... -Kommer du ned?
Ja, sir.
Nei, jeg vil være fri som gribben. Jeg vil være fri!
Han er gal. Sag den av.
Få dem til å holde opp. Det er farlig. Jeg vil leve, jeg vil leve!
Nei!
Få ham ned fra den vogna.
Gap opp.
Og nå...
Nå skal du på enecelle.
Gi meg nøklene.
-Skal jeg inn igjen? -Gi ham en hånd.
Kom igjen...
Se opp på solen, sersjant.
Ha det.
Fort! Skyt ham ned!
Lukk porten!
Stans, ditt fe. Kanonen er ladd.
Ikke skyt. Kanonen peker rett mot ammunisjonsvognen.
-Hva vil du? -Jeg glemte hatten, sersjant.
Jeg har dessverre en dårlig vane.
La hatten gå rundt. Kom igjen.
Kan dere unnvære noe, folkens, så legg det i hatten.
-Kom igjen, menn. -Takk. Fort deg, sersjant.
-Hei, gi meg revolveren min. -Gi ham den.
Takk. Kjapp deg.
Ikke for stramt. Takk.
Du klarer det fint, sersjant. Nå er det din tur.
Takk.
Forsiktig med sigaren.
Husk du er soldat i 5. kavaleri.
Overta kommandoen, major.
De dumme indianerne gikk på den.
Du mistet to hester, en kanon, og galningen slapp unna. Hvem er dum?
Oberst, la oss gå i stilling.
Ikke prøv deg, ellers drar Milton tilbake til fortet-
-og gjør forferdelige ting med din sjarmerende datter.
Du skal bare skrive navnet ditt.
Det ville vært lettere å drepe 20 av dine menn med venstre hånd.
Jeg kan ikke skrive.
Er det indianeren? Denne mannen kjenner meg veldig godt.
-Han har kjent meg fra barnsben. -Du er voksen og har skjegg.
Han er Mann-som-ser-hinsides-fjellene.
-Høvdingen sier... -Takk, jeg er ikke døv.
-Forstår du ham, oberst? -Jeg kan lese på leppene.
-Høvdingen sier... -Takk, jeg er ikke døv.
Høvdingen vil skrive under med oberst Pembroke som vitne.
Jeg ser på at du skriver under.
La oss gjøre det.
-Er alt gjort klar? -Ja, du skal bare skrive under.
Hva vil han ha? En ekstrabonus? En flaske whisky?
-Si det, sersjant. -Nei, si det du, oberst.
Høvdingen er fornøyd,-
-men vil vite hvorfor du gir ham jord med vann og bison-
-i bytte for et hull i steinen med svovelkis.
Svovelkis?
Det der er gull, men alle kan kjøpe litt gullstøv.
Og så var det Joe Thanks. Han du sendte ut folk etter-
-mens han satt fengslet på fortet.
Men hvorfor gjorde han det?
Han sto i ledtog med indianeren for å narre jorden fra meg-
-og det klarte han. Men han måtte bruke deg-
-og tvinge meg til å presentere deg som oberst Pembroke.
De 300 000 var en avledning. Jorden skulle tilbake til indianerne.
Indianerne! Du har rett. Fyren elsker indianere. Hører du?
Han sto i ledtog med den gamle rødhuden. Han ville rundlure meg.
-Og nå vil du rundlure ham. -Ja. Men hvordan?
Major, Joe har kanskje snytt oss, men Bill ville aldri forrådt en venn.
-Vil han heller bli hengt? -Indianere forråder aldri noen.
Selv ikke en som har forrådt dem.
Indianere, nei, men jeg ville forrådt deg og hele familien min.
Ikke la dem dukke deg. Joe må ha hatt en god grunn.
Jeg har tusen gode grunner til å hevne meg.
Geniet!
-Jeg skal vise den drittsekk... -Det liker jeg å høre.
-Forræderen er klar, major. -Vi skal jo dele de 300 000?
Vi følger bare din venns plan til punkt og prikke-
-med et lite avvik.
Oberst Pembroke, jeg overrekker deg $300 000-
-som skal returneres til USAs regjering.
Kan jeg få underskriften din?
Nå skal du sette merket ditt. Kaptein, er eskorten samlet?
-Vi venter på ordre. -Diligencen drar straks.
-Har du instruert folkene? -Det gjorde jeg personlig.
Takk.
Eskorte, rett!
Får jeg følge deg til Albuquerque, sir?
-Og hvis jeg sier nei? -Mange takk. La meg. Takk.
Og så til det lille avviket jeg nevnte.
Når vår venn overfaller diligencen, får han ikke pengene.
Unnskyld, kjære, men vil du vise far vår lille overraskelse?
Dette er det han får.
Skulle gjerne sett fjeset til Joe. Det skulle jeg virkelig gjerne.
Det får du. For du vil være til stede når han åpner den.
Stans!
Flott arbeid, Jelly Roll. Han rir rett i fella.
Stans!
Stans! De vil drepe...
...oberst Pembroke!
De vil drepe oberst Pembroke!
Så du ikke en svart rytter på en svart hest?
Jeg ser en hvit rytter på en hvit hest, men det blir det samme.
-Det er Joe! -De vil drepe oberst Pembroke!
De er ute etter oberst Pembroke.
Hvem? Hvem vil drepe meg?
Jeg vil.
Major, be karene dine kaste våpnene.
Han er leiemorder. Gjør som han sier.
Av veien. Jeg har kommandoen her.
Oberstens liv står på spill. Gjør som mannen sier.
Eskorte, kast våpnene der borte.
Vil du være så vennlig å gi meg kassen med pengene?
Som din overordnede befaler jeg deg å utlevere kassen.
Javel, oberst. Unnskyld meg.
Takk.
Du er den vakreste offisersdatteren jeg noen gang har sett.
-Du må ikke gjøre far noe. -Da tar jeg deg som gissel.
-Kom, major. -Du er visst litt forvirret.
Jeg er bare major. Han er oberst.
Vi har en lang reise foran oss. Av sted.
Farvel, oberst. Miss...
-Fort. Redd majoren. Ri! -Denne veien, folkens!
Kan dere ikke redde majoren, så få i det minste pengene tilbake!
Hva skal jeg gjøre, oberst?
-Bli her og vokt passet. -Javel, sir.
Nå forstår du kanskje hvem som virkelig er et geni.
Overrasket? Kameraten din har forrådt deg.
Han og jeg planla det sammen.
-Nå kommer Jelly Roll og guttene. -Pengene! Hvor er pengene?
-Du er i sikkerhet i diligencen. -I sikkerhet? Hos Steam Engine?
Ikke skyt. Det er major Cabot.
Han tar oss igjen.
Jeg prøver å treffe revolveren hans.
-Jeg kan ikke se ham mer. -Vi klarte det.
-Er du truffet? -Nei. Gi meg kisten. Kisten!
-Hva gjør du? -Jeg går av her.
Så gjemmer jeg pengene. Vi ses i St. Louis, Missouri, skatt.
Joe!
Fortere, for faen!
Akkurat det jeg trenger.
Nå.
-Hold henne. -La være!
-Nå. -Slipp meg!
Ikke gå dit. Vi sprenger.
Stans!
Det er to menn der nede!
300 000 dollar opp i røyk!
Bill, klarer du deg? Hva er i veien?
Er du skadet? Hvor?
Her. Det er noe jeg må vite. Hva faen er det som foregår?
Alt går etter planen.
Hei. Er dette lønningskontoret?
Ja. Still dere i kø, gutter.
Det er penger til alle, her jeg står.
Takk for jobben med å sprenge hull i klippen.
-Jeg håper du er fornøyd. -Dere drepte oss nesten.
-Flott arbeid, Joe. -Det er min makkers fortjeneste.
Takk, gutter. Takk.
Vær så god, Jelly Roll.
Takk. Flott arbeid.
Jeg er altså blitt snytt, men ikke forrådt.
Noen ganger tror man at penger er det viktigste i verden.
Men når man har dem, ville man kanskje helst vært foruten.
-Hvor skal du med pengene? -Stille.
Husker dere? En solstråle streifer de høyeste fjell-
-så de ligger badet i blod. Toppene kaster skygger i den bunnløse dalen.
På den klare, blå himmelen svever en hauk vidt og fritt...
-Vinger som kløver luften? -Ja.
Ikke den hesten igjen.
Her er pengene, bestefar.
Hvorfor er de kledd sånn?
Er det ikke sånn du ville ha det?
-Farvel, Joe. -Hvorfor det? Hvor skal vi?
Nå vet du hvorfor jeg blir med ham.
Vi skal rundlure Amerika.
Blir bestefar med?
Han blir her. Han representerer fortiden.
Den drittsekken hadde planlagt alt.
Oversettelse: Scandinavian Text Service